ДИВЕРГЕНЦІЯ ОСВІТНЬОГО ПРАГМАТИЗМУ У КОНТЕКСТІ ПРОФІСІЙНО-КВАЛІФІКАЦІЙНОЇ ВІДПОВІДНОСТІ - Zagirniak, Denys (Науковий вісник Полісся, 2018)
Актуальність теми дослідження. У ринковій економіці кількість і якість матеріальних і духовних цінностей детермінується розміром доходів особи. Отже, у свідомості споживачів освітніх послуг сформувалася уява щодо безпосередньої залежності рівня добробуту від рівня освіченості. Постановка проблеми. Протягом поколінь інструменти впливу на свідомість сформували стереотип успішної особи з вищою освітою. Прагматичний підхід у буржуазному суспільстві передбачає всебічну користь від професійних знань. Проте чимало випускників українських ВНЗ не здатні знайти застосування своїм професійно-кваліфікаційних якостям. Аналіз останніх досліджень і публікацій. Вітчизняні вчені констатують професійно-кваліфікаційний дисбаланс якостей працівника і вимог роботодавця, що демонструє часткову реалізацію освітнього потенціалу у соціально-трудових відносинах. Отже, освітній прагматизм не має ідеальної форми, а його рівні відображають типи професійно-кваліфікаційної відповідності якостей працівника вимогам роботодавця. Виділення недосліджених частин загальної проблеми. За цих обставин вельми актуальним слід визнати пошук методу, який доведе або спростує наявність освітнього прагматизму. Постановка завдання. Метою роботи є визначення рівня освітнього прагматизму особи через дивергенцію професійно-кваліфікаційної відповідності якостей працівника потребам роботодавця. Виклад основного матеріалу. Наслідок вищої освіти подано як потенціал особи, що реалізується у соціально-трудових відносинах. Суть освітнього прагматизму полягає у реалізації особою освітнього потенціалу у соціально-трудових відносинах. Сконструйовано методику дивергенції, яка дозволила типізувати соціально-трудові відносини за ознаками відповідності спеціальності і кваліфікації за дипломом професії і кваліфікації за посадою. Висновки. Типізація соціально-трудових відносин визначила параметри професійно-кваліфікаційних потреб роботодавців, які є підґрунтям мотивації потенційних і реальних споживачів освітніх послуг. Регулярний контроль за станом освітнього рівня прагматизму дозволяє виявити тенденції та намітити шляхи, форми та методи співпраці підприємств з навчальними закладами.