ЕКОНОМІЧНА ТА СОЦІАЛЬНА СТОРОНИ КРЕАТИВНОСТІ - Doniy, Natalia Yevheniivna (Науковий вісник Полісся, 2017)
Актуальність теми дослідження. Постіндустріальне суспільство переглядаючи суть капіталу, віддає першість інтелекту та креативності, як невичерпному ресурсу, вплив якого на соціально-економічний процес постійно зростає. Постановка проблеми. Ключовим фактором вітальності соціуму й людини є всі ті якості, які складають сенс категорії «креативність». Аналіз останніх досліджень і публікацій. За останні 50 років науковий дискурс доповнила велика кількість публікацій, в яких розглядаються питання креативності (праці Дж. Гілфорда, А. Кламера, Ч. Лендрі, Дж. Поттса, Дж. Хоукінса, Р. Флоріди та ін.). Виділення недосліджених частин загальної проблеми. Найчастіше креативність досліджується в площині психології, а в сфері аналізу соціального простору є виключно складовим компонентом словосполучення «креативна економіка» без деталізації. Постановка завдання. Представлення погляду на креативність з соціально-економічного боку та окреслення тіньових моментів креативності, існування яких практично завжди замовчується. Виклад основного матеріалу. Мова йде про становлення і затвердження у новітньому соціальному просторі «креатогенної формації», особливої території, яка вміщує в себе такі відносно самостійні сфери і автономні світи як креатогенне суспільство, креативна економіка, мистецтво і творча особистість. Підкреслюється, що креативність розглядається не тільки як ключовий фактор економічної стабільності соціуму, як важливий корпоративний капітал, головний ресурс і фактор виробництва, а й як місія розвитку соціального простору й особистості. Креативність є оціночним ресурсом індивіда й рушійним фактором соціально-економічного розвитку соціуму. Висновки. Соціум поціновує креативність, яка має за рису «невичерпність». Це її головна перевага в тому просторі, де економічна реальність стурбована обмеженістю щодо більшості ресурсів, від яких залежить економічна стабільність і економічне зростання.